Ще три місцеві ради проголосували проти Стамбульської конвенції
![Ще три місцеві ради проголосували проти Стамбульської конвенції](https://vsirazom.ua/wp-content/uploads/2021/12/conv.jpg)
Нині спостерігаємо, що прихильники ратифікації Стамбульської конвенції активізувалися: проводять різноманітні акції та чинять тиск на керівництво держави. Різні феміністичні організації вимагають внести в Верховну Раду відповідний законопроєкт. Разом із тим, все більше місцевих рад піднімають питання про небезпеки, що несе із собою Конвенція Ради Європи «Про запобігання насильству стосовно жінок і домашньому насильству та боротьбу із цими явищами» (Стамбульська Конвенція) та ухвалюють відповідні рішення.
Так, лише у листопаді-грудні 2021 року три ради регіонального рівня ухвалили рішення про звернення до керівництва держави щодо захисту інститут сім’ї в Україні та недопущення імплементації у національне законодавство «ґендерної концепції». Це – Запорізька обласна рада, Рівненська обласна та Конотопська міська рада. У своїх зверненнях депутати зазначених рад виступають категорично проти ратифікації Стамбульської Конвенції.
Місцеві ради просять керівництво держави перестати робити кроки для впровадження “ґендерної конценпції” та нав’язувати суспільству ідеї щодо нормальності різноманітних сексуальних девіацій. У тому числі – в освітній, медичній, правовій сферах.
Місцеві ради застерігають керівництво держави, що документ є загрозливою ініціативою для розвитку української державності та інституту сім’ї. Вони зазначають, що головною перепоною до ратифікації Стамбульської конвенції є впровадження іншого розуміння поняття «ґендер», ніж має національне законодавство. Так, у статті 3 документу зазначається: «гендер» означає соціально закріплені ролі, поведінку, діяльність і характерні ознаки, які певне суспільство вважає належними для жінок та чоловіків». Тобто документ надає право індівідууму самому визначати свою ґендерну роль (нараховують вже понад 100 типів гендеру), а також проводить чітку різницю між поняттям статі та гендеру (пункт 3 статті 4), відокремлюючи їх.
Наприклад, у рішенні Запорозької обласної ради зазначено: «Стамбульська Конвенція є черговою у ряді міжнародних документів які, декларуючи дуже правильні та потрібні речі, при цьому крок за кроком легалізовує і запроваджує поняття, що руйнують традиційні погляди на сім’ю і людство як спільноту чоловіків та жінок».
Водночас депутати зазначених рад наголошують, що засуджують буть-які прояви побутового насильства. При цьому акцентують увагу, що українське відповідне законодавство передбачає чітку, логічно узгоджену та послідовну модель попередження та боротьби з побутовим насильством.
Нагадаємо, що нещодавно ухвалили аналогічні рішення Львівська обласна та Івано-Франківська міська рада. Депутати Львівської обласної ради вбачають за необхідне зосередити більшу увагу на співпраці соціальних працівників та поліції, спрямувати зусилля на створення центрів підтримки. А депутати Івано-Франківської міськради зазначають, що сьогодні треба захищати традиційні християнські цінності та показувати дітям ідеальну модель сім’ї, де є тато, мама і діти, а не впроваджувати ґендерні концепції та різні статеві девіації.
В Україні з 2018 триває марафон ухвалення рішень місцевих рад щодо керівництва держави в тому числі проти Стамбульської конвенції. Вже понад 90 місцевих рад звернулися до Верховної Ради, Президента і Кабінету міністрів щодо захисту інституції сім’ї в Україні. Відтак, триває масовий спротив українців проти цього документу. Основне занепокоєння у громади викликає ідеологічна заангажованість та окремі положення Стамбульської конвенції.
Стамбульська Конвенція – ідеологічна ініціатива, мета якого наситити законодавче поле країн словосполученнями «сексуальна орієнтація та гендерна ідентичність». Відповідно до логіки документу, жінками пропонується вважати не лише людей з відповідними біологічними ознаками та хромосомним набором, а будь-яку особу, яка ідентифікує себе як жінку. І насправді, документ не вирішить проблему насильства, бо навіть не згадує головну причину виникнення побутових конфліктів – алкоголізм. Чимало країн, які вже ратифікували конвенцію, збираються денонсувати її. Це вже зробила Туреччина, найближчим часом це планує зробити Польща та інші країни. Угорщина також відмовилась ратифікувати Стамбульську конвенцію.
Слід зазначити, що загалом 11 країн–членів Ради Європи не ратифікували Стамбульську Конвенцію, як таку, що йде в розріз із національним законодавством та національними інтересами.
Проте, на офіційному сайті Президента з’явилася публікація, де він виражає підтримку приєднання України до Стамбульської Конвенції.
Рух «Всі разом!» підготував аналіз цього документу, який вміщується на 60 сторінках і насправді не кожен українець його читав. А тому не кожен розуміє приховані загрози. Повну юридичну експертизу Стамбульської конвенції читайте у статті доктора юридичних наук Марини Медведєвої. З приводу загроз Стамбульської конвенції висловився і Роман Лаба — директор всеукраїнського бюро у справах душпастирства родин при Конференції римо-католицьких єпископів в Україні, доктор біблійного богослов’я.
Стамбульська конвенція: напруження зростає, протистояння загострюється
Читайте також по темі:
Сім прихованих фактів про Стамбульську конвенцію
Директор міжнародного юридичного центру: Стамбульска конвенція – проблемний документ
Понад 300 громадських організацій закликають змінити Стамбульську Конвенцію
Щоб першими отримувати перевірену інформацію та компетентні експертні коментарі, підпишіться на наші офіційні канали у Viber та Telegram